Det er brandvæsnet. Er der nogen her?
Vent venligst udenfor.
Hvad er datoen for det sidste brev?
Den 9., så vidt jeg kan se.
Døren er åben!
...Ingen så vidt jeg ved. Under hele sygdomsforløbet, havde de en sygeplejerske,
men det er et stykke tid siden, jeg sidst så hende. Min kone har været...
- Har du åbne vinduet? - Nej.
Mine damer og herrer, velkommen til Théâtre des Champs Elysées.
Vi beder dem om at slukke Deres mobiltelefoner.
og minde om, at alle former for video og lydoptagelser er forbudt.
Vi håber De nyder koncerten.
De brugte en skruetrækker eller noget lignende. Ser ikke ret professionelt ud.
- Men hvem ville gøre sådan noget? - Ingen idé.
Hvorfor ville nogen forsøge at bryde ind? Fordi man ønsker at stjæle noget.
- Fra os? - Hvorfor ikke?
Når jeg tænker over det er det måske tre eller fire mennesker, vi kender
Der er allerede har lavet indbrud.
Hvad er klokken? Kan vi ikke ringe til viceværten?
Jeg vil gøre det i morgen tidlig.
Lad ikke dette lægge en dæmper på dit gode humør.
- Eller ringe til politiet? - Kom, giv mig din jakke.
Tænk, hvis vi blev liggende i sengen og nogen brød ind
Hvorfor skulle jeg forestille mig sådan noget?
Det er forfærdeligt. Jeg tror, jeg ville dø af skræk.
Også jeg.
- Skal vi have en drink? - Jeg er træt.
Jeg har lyst til en drink.
Gør som du vil.
Matilda fortalte mig at i hendes bygning brød
indbrudstyve ind på øverste etage gennem loftet.
De har simpelthen banket et hul i væggen,
og skåret de mest værdifulde malerier ud af deres rammer
- og forsvandt uden at efterlade spor.
Sådan gør professionelle det.
Har jeg fortalt dig, at jeg synes, at du var meget smuk i aften.
Hvad er der galt med dig?
Den sekstendedel i prestoen var utrolig. Hvilken underfundighed!
Tror du ikke?
Du er stolt af ham, hva '?
Hvad er der galt.
Ingenting.
I næste uge?
Nej Ja.
Nej, men det ville være bedre til at løse dette så hurtigt som muligt.
Det kan give folk fjollede ideer.
Og alligevel, det er grimt at se på.
På hvilket tidspunkt?
Ja, okay. Ok.
Vil du også medbringe Lakken?
Men i det mindste nogle primer.
Ja, okay. Excellent.
Ja.
Nå, tak. Farvel. Tak.
- Han er pålidelig. - Det håber jeg.
Sidste gang lod han os vente længe, hvis du husker det.
Ja, det er sandt. Tak.
Men hvis jeg kalder en håndværker udefra, må vi nok vente i mindst to måneder.
Åh ja?
De Frodons måtte vente i tre dage da deres toilet var tilstoppet.
Ikke ligefrem behageligt.
Saltet bøssen er tom.
Jeg ved ikke, om han vil at bringe os cd’en i dag.
Måske kommer han slet ikke.
Vi kunne gå til Virgin i eftermiddag og købe den.
Hvad siger du?
Hvad sker der?
Hvad er der galt? Anne?
Puh.
Jeg er her
Anne.
Hvad sker der?
Anne, hvad sker der?
Hvad er der galt?
Anne...
Anne, min skat.
Anne, se på mig. Hvad er der galt?
Anne?
Hvad laver du?
Du gik og vandet løber.
Hey, hvad er der galt med dig? Er du helt tosset?
- Er det en joke? - Hvad?
Er det her en joke? Skulle være en joke?
Hvilken joke? Jeg forstår det ikke.
Hvorfor taler du til mig i den tone? Hvad er der sket med dig?
Please, Anne, stoppe dette spil, Det er ikke sjovt.
Hvilken spil, for Kristi skyld? Hvad er der galt?
Hvorfor har du ikke reageret?
- På hvad? - På hvad? Uh, på alt, på mig.
- Hvornår? - Lige nu. For et øjeblik siden.
Vær venlig, fortæI mig, hvad der er galt.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Du kan virkelig ikke huske Hvad der lige skete.
Men hvad skete der?
Du sad der, og stirrede ud i rummet
og du svarede ikke da jeg spurgte dig, hvad der var i vejen.
Jeg tog dette håndklæde og satte det på dit ansigt, men du reagerede ikke.
Se, der er stadig fugt på din krave.
Og hvornår... var det da?
Lige nu, for et par minutter siden.
- Og? - Og? Der er ingen "og".
Jeg gik ind i soveværelset for at klæde mig på. Jeg ønskede at få fat i noget hjæIp.
- HjæIp? - Ja.
Men så du lukkede du for vandet.
Ja, fordi du gik.
Jeg forstår det ikke.
Heller ikke mig.
Jeg vil ringe til dr Bertier.
- Hvorfor? Hvad kan han gøre? - Det ved jeg ikke. Undersøge dig.
Jeg har det fint, jeg har det fint.
Please, Anne.
Det er absurd, kan vi ikke lade som om intet var hændt.
Men hvad skete der?
Jeg sidder her, og får min morgenmad
og du fortæller mig ting - Jeg forstår det ikke.
Kan du forklare mig Hvor viskestykket kom fra?
Nej.
- Hvem lukkede for vandet? - Det gjorde du.
- Oh, kan du huske det? - Nej.
Ønsker du at tortere mig?
Lad mig være i fred.
Tror du ikke Jeg må hellere ringe til dr Bertier?
Nej!
Du ved, hvordan han er.
Når han har fået noget ind i hans hoved, vil han gennemføre det.
Det plejer at ende godt.
Desuden gik det ikke ud over vores finansielle situation.
Så vi spiller indtil den 28., så har vi en ti-dages pause
så tar vi til Stockholm i fire dage og derefter til Kuhmo i Finland.
Jeg ved ikke hvor det er. På Nordpolen.
Geoff har allerede været der et par gange, han elsker det.
Vi spiller den "Dowland Transcriptions "der.
Så vender vi tilbage til London.
Hvad med børnene?
Liz er på hendes kostskole og John lever sit eget liv. Han er 26.
Hvad laver han?
Han arbejder. Han er meget selvstændig.
Vi ser ham sjæIdent.
Lidt ligesom Geoff.
De kan ikke rigtig enes.
Geoff ønsker at rådgive ham om alt. John kan ikke lide det overhovedet.
- Er han god? - Ja, det tror jeg.
Han er mindre impulsiv, men meget flittig.
Det lyder temmelig nedsættende.
Nej, han er bare ikke ligesom Geoff.
Han er...
rolig, men stædig. Jeg tror, han vil gøre det godt.
Forleden spillede han solostemmen af Haydn koncert
på konservatoriets sidste koncert.
Det var meget godt.
Geoff var der og han lykønskede ham til sidst.
Og du?
Hvad mener du?
Gjorde i også det begge to?
Oh, du kender ham.
I september opdagede han sin kærlighed til en violinist,
der havde været i vores ensemble i mange år.
Hvad kan jeg sige?
Det var en kæmpe drama. Hun forsøgte at begå selvmord.
Det skræmte ham. Han vendte tilbage til mig, fuld af anger.
Jeg har vænnet mig til det nu, men...
Jeg føler mig flov, fordi hele ensemblet kender til det.
Elsker du ham?
Ja, det tror jeg.
Hvad med operationen?
Hvad vil du have mig til at forklare?
De foretog en test,
.. sagde at halspulsåre blev blokeret og at kirurgi ville være nødvendig.
Hun var bange.
Helt forvirret, bange.
Du ved Hun har altid været bange for læger.
De sagde at risikoen var meget lav og at hvis de ikke opererede,
ville der være stor risiko for et andet og mere alvorligt slagtilfæIde.
Og hvad siger de nu?
At det ikke gik godt.
Det er et af de 5%, der går galt.
Det er temmelig oprørende.
Normalt på denne tid, tager jeg en lur.
Mit blodsukker er et eller andet sted nede i mine sokker.
- Jeg er så ked af det. - Ja.
- Hvad kan jeg gøre for dig? - Ikke noget.
Det var meget pænt af dig at komme på trods af alt dit stress.
Nej, helt ærligt, der er intet du kan gøre.
Vi vil se, hvordan tingene går når hun er tilbage her i lejligheden.
Vi klarer det godt.
Måske vil jeg hyre en hjemme sundhed pleje,
måske vil jeg klare det selv. Vi får se.
Vi har været igennem meget sammen, din mor og mig.
Alt dette er stadig en smule nyt.
Det er sjovt. Jeg ved ikke, om jeg skulle fortælle dig noget, da det kan genere dig
men da jeg kom ind tidligere
mindedes jeg hvordan jeg altid som barn plejede at lytte til jer når I var kærlige mod hinanden.
Det beroligede mig altid.
Det gav mig en følelse af at I elskede hinanden
og at vi altid ville være sammen.
- Se dine fingre! - Ja.
Læg dette over i vinduet. Tak.
Bestemt, sir.
Undskyld.
- Det er for jer begge. - Tak.
- Farvel. - Farvel.
Tak, hr. Méry.
Hvis du har brug for noget, Så bare ring nedenunder.
- Hvis vi kan hjæIpe dig på en eller anden måde... - Lige nu alt er fint.
Jeg vil lade din kone vide så snart vi har brug for noget.
Godt at have dig tilbage, Fru Laurent.
Ja, tak, Mr. Méry. Tak.
Hvis... Hvis du har brug for noget...
Ja, tak.
Farvel da, frue. Velkommen hjem igen.
- Farvel, sir. - Farvel, Mr. Méry, tak.
Hvor vil du...
I stuen.
Skal jeg lave noget te?
Først - kom og sæt dig ved mig.
- Kan du hjæIpe mig over i armstolen? - Ja, selvføIgelig.
Kom tættere på.
Sæt dine knæ mod mine så jeg ikke glider.
Sæt din højre arm omkring mig.
Og løft mig op.
Og op!
Her.
Jeg er så glad for du er tilbage.
Det er jeg også.
- Lov mig en ting. - Hvad?
Få mig aldrig tilbage til hospitalet.
Hvad?
Lover du det?
- Anne... - Lover du det?
- Anne, jeg er... - Du skal ikke snakke lige nu.
Du skal ikke holde noget foredrag for mig. Vær så venlig.
- Hvad kan jeg sige? - Ikke noget.
Bare ikke sige noget.
Okay?
Tak.
Tak, kære.
- Alt fint? - Alt er fint.
Du behøver ikke at holde min hånd hele tiden.
Jeg kan klare mig selv, som du ved.
Og ikke føle dig skyldig. Det ville være meningsløst.
Og en klods om benet for mig.
- Jeg føler mig ikke skyldig. - Det er godt.
Gå derover nu.
Jeg er ikke en krøbling.
Du kan nemt lade mig være alene i to minutter. Jeg vil ikke bryde sammen.
Okay.
Har du købe den nye bog hos Harnoncourt?
- Jeg har allerede læst den. - Og?
Vil du have det? Skal jeg finde den til dig?
Ja tak.
Jeg ved ikke, hvor jeg lagde den.
- Du skal ikke bekymre dig. Det er ikke så vigtigt. - Ja, det er.
Jeg tror, jeg lagde den...
Ah, her er den!
Intet som en ufejlbarlig hukommelse!
Jeg troede, at jeg havde lagt den i det lille soveværelse
men jeg havde allerede lagt den væk. Ordens-mennesker kan bare ikke lade være med at rydde op.
Tak.
Godt, gør nu noget for dig selv.
Bliv ikke her for at se hvordan jeg holder bogen, okay?
Okay.
Jeg lader døren stå åben.
Desværre var disse jordbær allerede blevet mugne.
Jeg vil gå på markedet og få nogle friske i morgen formiddag.
Min mand vil komme op med Evian vand i eftermiddag.
Jeg kan desværre ikke bære noget tungt. Min ryg, du ved.
Intet problem.
Det blev 76,40. Her er kvitteringen.
- Der er 23,60 for meget. - Behold det lille beløb.
Tak, sir.
Nå, jeg vil gå så. Ring til mig hvis du mangler noget.
Jeg vil.
- Klarer din kone sig godt? - Ja. Hun er ved at komme sig.
Det er godt. Giv hende min hilsen.
Min mand og jeg er meget glad ved at hun er tilbage.
Ja, det er vi også.
Farvel, fru Méry, tak.
- Farvel, sir. - Farvel.
Jeg vil give dig de jordbær i morgen omkring middag, hvis det passer dig.
Ja, fint. Tak.
- Kan du komme her, tak. - Ja.
En banal kærlighedshistorie om en adelsmand og en lavere middelklasse pige
der ikke kan gifte sig
og som derefter, ud af ren og skær storsind, opgiver deres kærlighed til hinanden.
Faktisk kan jeg ikke huske historien.
Under alle omstændigheder kan jeg huske, at jeg var fuldstændig rystet, når jeg gik ud
og at jeg havde brug for nogle tid til at falde til ro.
Tak.
I gården til huset hvor bedstemor boede,
Der var en ung fyr ved vinduet der spurgte mig, hvor jeg havde været.
Han var et par år æIdre end mig.
Han var en show-off som naturligvis virkelig imponerede mig.
"Til biografen", sagde jeg til ham.
Fordi jeg var meget stolt af at bedstemor havde givet mig penge til at gå helt alene i biografen.
"Hvad så du?"
Jeg begyndte at fortælle ham historien
og da jeg gjorde det, kom alle følelserne tilbage.
Jeg havde ikke lyst til at græde foran denne fyr, men det var umuligt.
I gården - med tårer i øjnene -, fortalte jeg ham om hele dramaet.
Så? Hvordan reagerede han?
Ingen idé. Han har sikkert grinet ad mig.
Jeg kan ikke huske det.
Jeg kan ikke rigtigt huske filmen. Men jeg husker de følelser.
Jeg var flov over at græde.
Ved at fortælle ham historien kom alle mine følelser og tårer tilbage,
måske endda stærkere end da jeg var faktisk så filmen.
Jeg kunne simpelthen ikke stoppe.
Det er sødt. Hvorfor har du aldrig fortalt mig det?
Der er stadig mange historier Jeg har aldrig fortalt dig.
Sig ikke at du kommer til at ødelægge dit billede i din alderdom?
Det gør jeg heller ikke.
Men hvad er mit billede?
Nogle gange er du et monster.
Men du er nice.
Skal jeg give dig en drink?
Fem.
Seks.
Syv.
Otte.
Nine.
Ti.
Op til femten. Elleve.
Tolv.
Tretten.
Fjorten.
Og femten.
- Er du okay? - Jeg er okay.
Lyt til dette. Mit horoskop.
Motto: Du har masser af livfuldhed, men er nødt til at være mere alvorligt!
Kærlighed: Seriøs samtale er, hvad du har brug for.
Arbejde: Du er motiveret igen. Men fortsæt med omhu.
Sundhed: Løsne op ved at gøre øvelser. Det vil give dig fornyet energi.
Du har kun dig selv at bebrejde hvis du læser dette nonsens.
I morgen eftermiddag er Pierre’s begravelse.
Du bliver nødt til at gå.
Jeg er bange for jeg skal. Selv om jeg ikke ønsker at til alle.
Få mennesker kan lide at gå til begravelser.
Åh, jeg kender et par mennesker, der gør.
Annette, for eksempel kan ikke vente med at blive dresset op.
- Og François, denne idiot... - Du er middelmådig.
Hvad ville du sige hvis ingen kom til din begravelse?
Intet, formentlig.
Har du talt med Jeanne da jeg var på hospitalet?
Ved hun at jeg ikke kan komme?
Ja. SelvføIgelig.
Hvad sagde hun?
- Hun var i chok. - På hvilken måde?
Det ved jeg ikke. Hvordan er folk når de er chokeret?
Hun var målløs, hun kunne ikke tro det.
Jeg ved det ikke, ja, ikke præcist.
Du ved, jeg har talt med en masse mennesker siden.
Jeg er ked af det.
Nej.
Tilgiv mig. Det var ikke min mening at være uvenlig.
Men hvad er pointen af at tale om det hele tiden.
Skal jeg tale om det hele tiden?
Nej.
Jeg er ked af det.
Hvad...
Hvorfor er du allerede tilbage? Hvad er klokken?
Tilgiv mig, jeg var for langsom.
- Anne... - Kan du hjæIpe mig ind i stuen?
Ja.
Du er altid god til overraskelser.
Ja.
Hvorfor kom du hjem tidligere?
Jeg er ikke kommet hjem tidligere. Jeg tog en taxa.
Om lørdagen er der ikke en masse trafik.
Det er sandt.
Hvordan var begravelsen?
Anne...
Hvordan var det? Kom nu, fortæI mig!
Det var temmelig bizart.
Præsten var en idiot.
En tidligere kollega Pierres kom til at holde en tale
der var pinligt følelsesladet.
Hans tidligere sekretær kom med en mini kassetteafspiller
og afspillede "I går" af The Beatles.
Du kan ikke forestille dig.
Alle vendte sig om og så på hende.
Naturligvis var det ikke planlagt.
Pierres børnebørn var der.
SelvføIgelig fnisede de så snart musikken begyndte.
Derefter blev
urnen sat på en enorm båre
der selvføIgelig var konstrueret til en kiste,
og vi gik ud i regnen.
De anbragte urnen på en lille elektrisk kurv
der bevægede sig i for hvad der føItes som en evighed
til det lille hul de havde gravet.
Mange mennesker fnisede.
Det må have været forfærdeligt for Jeanne.
Der er ingen mening i at fortsætte med at leve. Det er sådan det er.
Jeg ved, det kan kun blive værre.
Hvorfor skulle jeg påføre os dette, for dig og mig?
Du er ikke påfører noget på mig.
Du behøver ikke at lyve, Georges.
Sæt dig selv i mit sted.
Tror du ikke at det kunne ske for mig også?
SelvføIgelig gjorde jeg.
Men fantasi og virkelighed har meget lidt til fælles.
- Men tingene bliver bedre hver dag. - Jeg ønsker ikke at fortsætte.
Du gør sådan en sød indsats for at gøre alt lettere for mig.
Men jeg ønsker ikke at fortsætte.
For min egen skyld. Ikke din.
Jeg tror dig ikke. Jeg kender dig.
Du tror, du er en byrde for mig.
Men hvad ville du gøre i mit sted?
Jeg ønsker ikke at plage min hjerne med dette.
Jeg er træt, jeg ønsker at gå i seng.
Hej. Rart at se dig.
Jeg er ked af at overraske jer på denne måde.
Jeg prøvede mange gange at ringe til dig men til ingen nytte.
Jeg er ked af det. Jeg tager kun telefonen når jeg har gemt opkalderens nummer
og jeg ved, hvem der ringer.
Men kom bare ind
Jeg var så ked af, at jeg ikke kunne nå at komme efter koncerten.
Jeg var så glad for, at du kom.
FøIg med mig.
I går ringede min agent til mig.
Faktisk skal jeg optage et album i juni
og jeg var nødt til at væIge en placering, og et klaver.
Så jeg fløj ind i Paris i morges,
og da jeg var på mit hotel, tænkte jeg, Jeg vil bare give det en chance og besøge Jer.
Det er lige rundt om hjørnet.
Rart.
- Det er for din ægtefælle. - Tak.
- Er hun ikke hjemme? - Jo, hun er. Jeg henter hende lige om lidt.
- Værsågod og sid ned, tak. - Jeg håber ikke jeg forstyrrer dig.
Nej, slet ikke. Jeg er meget glad for at se dig. Tag plads.
Vi var så betaget af din koncert, min kone og jeg.
Vi håbede, vi ville se dig igen snart.
Må jeg byde dig noget?
- En kop te? - Nej, tak.
Jeg vil bare sætte blomster i en vase og fortælle hende, at du er her.
Jeg er straks tilbage.
Alexandre, jeg glad. Hvor dejligt at se dig!
Mrs Laurent! Dejligt at se dig.
Stå ikke op.
Kom, sæt dig ned.
Og se ikke så alvorligt ud.
Jeg er virkelig stolt af dig.
Vi var begge i ekstase efter din koncert.
Georges ønskede meget at købe din nye cd næste morgen.
Åh min Gud! Jeg ønskede at bringe dig en men jeg glemte det helt.
Jeg tog af sted i sådan en fart.
- Jeg henter en en dag, og putter den ind. - Nej, nej, fortvivl ikke.
Vi ønsker at bidrage til din succes, selv om det er kun 20 euro.
Du har allerede bidraget med en masse. Jeg skylder dig så meget, frue.
Du skylder dig selv for dit hårde arbejde og dit talent.
Kan du huske, da du første gang gav mig "Bagateller" som jeg skulle spille?
Jeg var 12 år gammel.
Og i min ungdommelige arrogance Spurgte jeg dig: "Men hvorfor" Bagateller '? "
Kan du ikke huske det? Den dag, du virkelig gav mig et stykke af dine tanker.
Hvad er der sket med dig?
Min højre side er lammet, det er alt.
Dette kan ske, når man bliver æIdre.
Og hvordan...
Lad os tale om noget andet, hvis du ikke har noget imod det.
Ja.
Bliv ikke fornærmet.
Men jeg ønsker at nyde det dejlige mellemspil du har givet os med dit besøg.
Ja, selvføIgelig.
Du har ikke fortalt os endnu
hvad der er sket siden Paris koncerten.
Tja, jeg var i London det meste af tiden.
Jeg opførte to koncerter i København,
det var Schubert også - "improviseret", og de "musikalske øjeblikke".
Hele mit liv drejer omkring Schubert i øjeblikket.
Ideelt set ville jeg gerne optage den komplette samling af sonater.
Selvom jeg tror, jeg har stadig brug for et par år mere til de seneste.
- Kunne du gøre mig en tjeneste? - Hvad?
Vil du spille "Bagatelle i G Minor" for mig?
Jeg har ikke spillet det i et stykke tid.
Jeg kan ikke huske det særlig godt.
- Hvis du vil, kan jeg give det en chance. - Giv det en chance.
Okay.
Hvad er der galt?
Hvad laver du?
Har du fuldstændig mistet dine tanker?
Jeg kan ikke tro det.
Se hvad du har gjort.
Kan du ikke ringe til mig hvis du har brug for noget?
Jeg er ked af det.
Ja, jeg er også.
Undskyld.
Lampen er gået i stykker, også.
Ja?
Hvem der?
Nogen her?
Er der nogen her?
Georges, hvad er der galt? Hvad sker der?
Tag det roligt, vil du.
Hvad var det?
Eva. De kommer den 12..
Hvorfor?
Ingen idé. Tilsyneladende kommer hun med Geoff.
Hvornår er det?
Jeg ved ikke præcis. Hvad dag er det i dag?
Jeg går og kigger.
Jeg vil ikke have det.
Hvad?
Geoff behøver ikke at komme. Det er ikke nødvendigt.
Jeg behøver ikke nogen kommentarer om min knibe.
Jeg kan kun tage sin britiske humor i små doser.
Kære fru Laurent og Mr. Laurent.
Det var smukt og alligevel trist at se dig.
Mine dybtføIte ønsker om at tingene bliver bedre.
Med dybeste sympati, Deres tidligere elev, Alexandre.
Stop CD'en.
Hvor er de fotoalbum?
De fotoalbum? Det ved jeg ikke.
I den lille soveværelse, tror jeg. Hvorfor?
Kan du finde dem til mig?
Nu?
Men hvorfor nu?
Jeg vil gerne se på dem.
Vær så venlig.
Tak.
Selv tak.
Det er smukt.
Hvad?
Livet.
Så lang tid.
Lang levetid.
Stoppe med at se på mig.
Jeg kiggede ikke på dig.
SelvføIgelig gjorde du. Jeg er ikke så dum endnu.
...fokus vil være ligeså meget på hvor som på hvad.
Benjamin Netanyahu,
er endeligt tildelt et officielt besøg med alle æresbevisninger:
Håndtryk, foto, fælles pressekonference,
iøjnefaldende for at demonstrere fornyelsen af båndene mellem Israel...
Israel og USA.
Du er gennemblødt.
- Hvad mener du? - Hæng på.
Det er ikke nogen big deal.
Kom nu.
Vent.
Må ikke få alle arbejdet op.
Tag det roligt, tag det roligt.
...tænker om det ikke ville være bedre
at investere pengene i en lejlighed i en blok.
Hvis inflationen går i gang igen, er ejendom den eneste sikre ting.
Lige nu, opsparingskonti betaler 1,75% i bedste fald.
Det er en god sats allerede.
For fire år siden, Geoff købte
aktier for en lille sum penge, og det hele kollapsede.
Så nu er vi selvføIgelig bekymrede.
I mellemtiden har
andre mennesker haft den samme idé og ejendomspriserne er skyhøje.
Da jeg kom tilbage fra Skandinavien,
Bruger jeg min fritid til at gennemgå rubrikannoncer.
Vi vil se.
Det tager tid. Vi finder noget i sidste ende.
Jeg har...
bedstemor...
kvinde med hus...
ikke...
hus så...
penge...
Jeg... Undskyld, mor, Jeg forstår dig ikke.
Jeg forstår ikke hvad du siger.
ja...
straight væk...
det er alle...
hus sel...
sel...
ikke... i to slag...
så hurtigt...
Gud...
det er svært...
sige...
hus sol...
penge væk...
gået...
al... så... den... den... den... hou... se
Ja.
Hvis hus?
Huset af...
også... bedstemor...
bedstemor...
Tre gange om ugen.
Jeg er ikke erfaren nok. Vi vil se, om det er nok.
Hvor meget beder hun om?
Det er timelønnet. Vi vil se.
Og hende?
Anne?
Det er svært at sige.
Nogle gange har jeg en fornemmelse af at hun er helt uvidende om den tilstand, hun er i.
Men i næste øjeblik Jeg føler det modsatte.
Og hvad siger lægen?
Han...
Hun taler kun volapyk.
Hvad sker der?
Vi kan ikke bare lade hende ligge på sin seng sådan!
Hun er uigenkendelig! Det er latterligt!
Der er intet vi kan gøre i øjeblikket.
Hun er under behandling, får medicin.
Der er ingen andre muligheder lige nu.
Hvad betyder det, "ingen andre muligheder"? Hvorfor ikke sætte hende på hospitalet?
Hun havde et andet slagtilfæIde.
Bertier undersøgte hende
og føIte vi kunne skåne hende for alle hospitalets indlæggelse procedurer.
Ihvertfald, ville de ikke beholde hende.
De ville sende hende til et plejehjem med sygepleje.
Hvad gør de disse steder, vi ikke kan gøre her.
Og hun vil ikke sættes på et plejehjem.
Jeg lovede hende det.
Tror du ikke du tager for meget?
Har du en bedre ide?
Jeg kan ikke tro, at der i disse tider ikke er en mere effektiv behandling.
Ingen forhindrer dig i at finde ud af det.
Jeg prøver, tro mig, når jeg siger Jeg elsker din mor så meget som du gør.
Så vær venlig, ikke behandle mig som om jeg var en total idiot
ude af stand til at gøre det indlysende.
Det har jeg har ikke sagt.
Jeg sætter simpelthen spørgsmåIstegn ved, om hvad jeg se foregår her, er den bedste løsning.
Som om du ikke du ønsker at få en anden løsning?
Stop det, begge to.
Der kom en anden læge. Han var enig med Bertier.
Fra mandag vil en sygeplejerske kommer tre gange om ugen.
Er det godt nok?
Nu kan vi tale om noget andet?
Som hvad?
en republikansk opvågnen af en præsident
der har aflukket selv i Elysée-palæet i weekenden.
Han har aflyst alt, døre er lukkede, hans tidsplan er tom.
Alt, der er på hans tanker lige nu er at forbereder hans optræden på France 2.
Denne optræden vil være i form af et interview foretaget af David Pujadas
fordi hans tidligere interview i januar blev udført af TF1 Laurence Ferrari.
Frankrig Inter vil udsende et særlig program i morgen mellem 9 og 22:00
hvor vi vil analysere og kommentere interviewet...
...og bag skulderen. Og bag balderne.
Hold som dette, med albuen. Og vi sætter ble på.
Ret ryggen.
Ret det.
Derefter forsigtigt rulle tilbage, Stræk dine ben.
Kunne du snuppe stykket dernede? Jeg skal nok hjæIpe dig.
Træk, træk, træk, træk.
Nu kan du trække bleen. Ligesom dette.
Det er det.
Og vi ligger ned på ryggen.
Og du lægger bleen på og fastgør båndene.
Der, min kærlighed, Jeg håber du kan lide det.
Ja, ja.
Jeg tilføjede nogle fersken juice.
Jeg synes, det smager ganske godt.
Kom nu, Anne, min kærlighed, du har kun slugt tre mundfulde.
Jeg er ked af det.
Mor til koncerten...
Ja?
Mor til koncerten...
Nej.. ingen dress...
Ingen kjole, mor til koncerten.
Mor til koncerten...
Nej!
Jeg vil også vaske den anden.
Det er det. Nu vasker vi kun sæben af.
Er passer temperaturen dig?
Nej? Jeg bøjere dig fremad. Vær ikke bange, jeg er her.
Meget godt.
...kommer fra 8 til 12 og jeg ville pleje 2 indtil 6, eller 3 til 7.
Jeg vil tænke over det.
Hun skal bare vide i tide så hun kan planlægge.
SelvføIgelig. Jeg vil lade dig vide i de næste par dage.
Meget godt. Jeg er nødt til at gå nu.
- Tak for kaffe. - Min fornøjelse.
Jeg vil føIge dig ud.
Du må ikke tage det alt for alvorligt. Normalt siger de altid noget.
Hun kunne lige så godt sige "Mor, mor, mor".
- Det er bare mekanisk. - Jeg ved det.
- Farvel, sir. - Farvel.
Jeg vil gerne leje en anden sygeplejerske.
De to kunne skiftes.
Det ville gøre alting lidt enklere, ville det ikke?
Hvad mener du?
Av.
- Vær venlig at lægge dem i køkkenet. - Ja.
Jeg er tilbage!
Tak.
Er der noget andet Jeg kan gøre for dig?
Nej, ellers tak. Du har været en stor hjæIp, Mr. Méry.
Det er ikke noget, sir. Mange tak, sir.
Jeg vil lade dig vide hvis jeg har brug for dig igen.
Med fornøjelse, sir.
Farvel.
- Må jeg sige noget, sir? - Ja?
Min kone og jeg, vi er meget imponerede Over Deres håndtering af situationen.
Jeg tager hatten af for dig.
Det er væIdig pænt af dig. Tak.
Indtil næste gang.
- Hils din kone. - Jeg vil helt sikkert.
Hej Eva. Hvordan har du det?
Det går fint.
På...
den...
b...
På broen...
bro af A...
af Avignon...
På broen i Avignon...
den... den...
- Kom nu, Anne. - Broen!
af Avignon...
vi... vi... Vignon... gnon
På broen i Avignon
vi alle danse der, vi alle danse der
- Danse! - På broen i Avignon...
- Dance! - Vi er alle dans...
- All... all... - På broen i Avignon
vi alle danse der, vi alle danse der
På broen i Avignon
vi alle danse der i en ring
På broen...
dans... dans...
all... all...
Der er vi.
Nu er du smuk igen.
Så alle vil beundre dig.
Det er det.
Vil du se? Vent.
Nå?
Er vi ikke et kønt syn?
Shoo!
Som De vil, sir.
Jeg kender ikke hvad du havde forventet, men..
Jeg opgav et andet job til at komme og arbejde her.
Du skulle have tænkt over det før hvis du skal bruge en anden sygeplejerske eller ej.
Jeg vidste ikke dengang, hvor inkompetent du er.
Hvad skal det betyde?
Jeg ønsker ikke at diskutere det med dig. Alligevel, ville du ikke forstå.
Ingen har nogensinde givet mig en reprimande.
Godt for dig. Hvor meget skylder jeg dig?
780 €.
Der er aldrig sket noget lignende for mig før.
Hvem tror du, du er? Jeg har udført dette job i årevis.
Jeg har ikke brug for dig til at lære mig at udføre mit arbejde.
Har du 20 euro?
- Nej. - Så behold de 800 og gå.
Du er en ond gammel mand.
Jeg har ondt af dig.
Jeg håber, fra bunden af mit hjerte
at nogen en dag behandler dig på samme måde, som du behandler dine patienter,
og at du så ikke ville være i stand til at forsvare dig selv.
Nu – se så at komme ud.
Kom ud herfra.
Go fuck dig selv, din gamle prut!
Åbn din mund, Anne.
Kom, åbne munden.
Anne! Vær så venlig.
Kom nu.
Vær så venlig.
Stop det.
Hvis du ikke drikker, vil du dø.
Er det hvad du vil?
Kom nu. Vær så venlig.
Kristus almægtige.
Du kan ikke tvinge mig til at lade dig dø af tørst.
Hvis du fortsætter, vil jeg kalde Bertier og han vil få dig på hospitalet.
De kan tvangs-fodre dig der. Er det hvad du vil?
Jeg lovede at skåne dig, men du må hjæIpe mig.
Jeg er langt ude.
Kom, Anne.
Drik dette, nu!
Det er det. Godt.
Nå, sluge det!
Vær rar, tilgiv mig.
Jeg er ked af det.
- Hvem der? - Det er mig.
- Eva? - Ja.
Bare et minut.
- Hej. - Hej.
Hvad foregik der?
Ingenting. Jeg var på toilettet.
Nej, kom ind
- Hvorfor dette uanmeldte besøg? - Hvad sker der med mor?
Ingenting. Hvad skulle der ske?
Vil du ikke sidde ned først?
Hvorfor er du i Paris?
Hvad sker der med mor? Hvorfor tager du ikke telefonen?
Siden vores sidste samtale, jeg lagde fire beskeder på din telefonsvarer.
Hvorfor ringer du ikke tilbage?
Undskyld. Jeg lyttede ikke til det. Tilgiv mig.
Er du ikke klar over at vi er bekymrede?
Dine bekymringer kan jeg ikke bruge.
Nej, misforstå mig ikke. Jeg kritiserer ikke dig.
Jeg har bare ikke tid til at beskæftige mig med dine bekymringer, det er alt.
- Far... - Nej, lad os stoppe denne samtale.
Din mor er som forventelig: dårlig hele tiden.
Hun bliver mere og mere som et hjæIpeløst barn.
Det er trist og ydmygende for hende og for mig.
Og hun vil ikke ses i denne tilstand.
Selv i den sidste tid ønsker hun ikke at du skal komme.
I to har jeres eget liv. Intet galt med det.
Men lad os have vores liv også. Okay?
Far, hvad er der galt?
Ingenting. Dit besøg overraskede mig.
Og jeg er irriteret over, at du møder op her For at kontrollere, at alt er okay.
Hvem tror du, du er?
Bliv her, tak.
Tak.
Mor?
Mor!
Sig mig, hvad sker der? Er du blevet sindssyg?
Sæt dig ned.
Jeg ønsker ikke at sidde ned. Hvad sker der her?
Intet sker. Jeg ønsker at skåne os alle for et meningsløs drama.
Jeg formoder din mor sover. Hun sover hele dagen.
Og så er hun vågnen om natten.
Hvis du virkelig vil, kan vil gå ind og se hende i et stykke tid.
Nu - sid ned.
Vi gør vores tale øvelser hver dag, eller vi synger sammen.
Normalt vågner jeg op omkring 5. På det tidspunkt er hun stadig vågen.
Vi skifter ble, Jeg gnider creme på hende for at undgå liggesår.
Så omkring 7, forsøger jeg at overtale hende til at spise og drikke.
Nogle gange lykkes det, andre gange ikke.
Sommetider fortæller hun mig ting fra hendes barndom.
Eller kalder om hjæIp i timevis.
Så pludselig, begynder hun at fnise.
Eller græder.
Intet af noget af det er værd at vise.
Du kan ikke forbyde mig at se hende.
Nej.
Det er mig, mor.
Kan jeg gøre noget for dig?
Mor.
Det te er ikke meget varmt mere.
Men det gør du føler dig bedre.
Tak.
Det var dumt af mig at låse døren.
Jeg er ked af det.
Du overraskede mig.
Jeg er ked af det.
Hvad vil der ske nu?
Sygeplejersken kommer tre gange om ugen.
Hver anden uge Dr. Bertier og frisøren kommer.
Det er, hvad du ønskede at vide? Nej?
Tingene vil fortsætte som de har gjort indtil nu.
Det vil gå fra slemt til værre.
Tingene vil fortsætte, og så en dag vil det hele være overstået.
Du kan ikke fortsætte på denne måde, far.
- Nej? - Nej.
Hvad vil du foreslå?
Kan vi ikke tage en alvorlig snak, dig og mig?
Hvad kalder man en "alvorlig snak"?
Vil du have mor bor hos dig?
Ønsker du at flytte hende ud til en plejebolig?
Er det hvad du vil?
Fortsæt med at tale med mig alvorligt!
All lang...
Ding dong...
Ja, det svingede frem og tilbage.
Ja, ja, til, tilbage.
Du...
Meget alvorlig...
Ligesom det.
Ja.
Ligesom det.
Alvorlig.
Ja, jeg var meget nervøs.
Ja.
Op... stram.
Det... var... rart.
Av.
Hvad er der galt. Hvor har du ondt?
Hvad sker der?
Er det bleen?
Er den fuld?
Hvor har du ondt?
Det er okay, det er okay. Jeg er her.
Alt er fint.
Vi vil...
Vil du have mig til at fortælle dig en historie?
Men du skal være stille, Jeg kan ikke tale alt for højt.
Det udmatter mig.
Da jeg var lille,
godt, jeg var ikke så lille endda,
Jeg tror, det var mod slutningen af grundskolen,
så jeg var omkring 10.
Far og mor havde sendt mig til en ferie lejr.
De troede, det ville gøre mig godt at tilbringe sommeren med børnene på min egen alder.
Vi blev installeret i en gammel borg
midt i skoven. Jeg tror det var i Auvergne.
Jeg kan ikke huske.
I alle tilfæIde var det modsatte af hvad jeg havde forventet.
Vi skulle stå op kl 6 om morgenen og bade i en sø.
Det var en lille sø ikke langt fra slottet.
Den blev afkølet fra en isnende bjerg kilde.
Vi var nødt til at løbe og styrte i søen.
Du ved, Jeg var aldrig meget sporty.
De havde lavet et program for at holde os i gang hele dagen,
Sandsynligvis for at kvæle i... i opløbet
eventuelle pubertære impulser.
Men det værste var maden.
Den tredje dag efter vores ankomst, Var der risengrød til frokost.
Jeg hader risengrød.
Vi sad ved lange borde i en stor hal.
Jeg ønskede ikke at spise de ting.
En af lederne sagde til mig:
"Hvis du ikke rydder din tallerken, vil du ikke komme ud herfra. "
Så efter måItidet forlod alle salen,
og jeg forblev alene, i tårer.
Jeg havde lavet en hemmelig pagt med mor.
Jeg skulle skrive til hende hver uge. - sende hende et postkort.
Hvis jeg ønsket at blive, Skulle jeg tegne blomster,
- hvis ikke, stjerner.
Hun modtog kortet. Det blev dækket overalt med stjerner.
Efter tre timer Fik jeg endelig lov til at komme ud.
Jeg gik op til mit værelse, Og gik i seng
Jeg havde feber på over 40 grader.
Det var difteri.
Jeg blev kørt til nærmeste hospital
og sendt til karantæne.
Hvilket betød, at mor, da hun kom for at besøge mig,
kun kunne vinke til mig gennem et vindue.
På et tidspunkt jeg mistede det postkort.
Det er en skam.
...vil du ikke tro det. En due kom ind,
for anden gang allerede, gennem en lysskakt.
Denne gang jeg fangede den. I virkeligheden var det ikke svært overhovedet.
Men jeg sætter den fri igen.
Jeg er næsten færdig.
Du kan tage dine sko på, hvis du ønsker det.
Tak.
Ta’r du ikke en frakke?